- Mynte? - Det kan du tro.
Jeg har også mynte til min ...
Ja, værsgo.
- Tak. - Na zdorovie.
Må jeg spørge hvorfor?
Du er min morfar. Hvorfor skjule det?
Fordi jeg gav nogen et løfte for længe siden.
Lovede du at lyve for dit barnebarn? Hvorfor forlangte nogen det?
For at beskytte dig.
Du ved, hvem han er.
Ja, jeg gør.
Hvem er han? Og hvad har det med min mor at gøre?
Jeg ved, hun ikke druknede ved Cape May.
Et halvt år senere hjalp hun ham med at blive Reddington.
Jeg har beviser ... Hvad skete der på det halve år -
- fra min mor skulle være druknet til den dag, Reddington genopstod?
Hvad skete der?
De fleste bliver døbt tidligt i livet.
Min datter måtte vent et halvt liv på at blive genfødt.
Frue, kan jeg hjælpe? Er du okay?
Hejsa ... Rolig.
Alt er fint ... Du er på et herberg, ikke et hospital.
Du havde slem feber, da de kom med dig. Hypotermi.
Du valgte den rette kirke. Fader Wendt har været feltlæge.
Han ordinerede hvile og varme drikke.
- Hvor længe ... - Nogle dage. Feberen gik over.
Hvad hedder du?
Det er fint. Jeg behøver ikke vide det. Hvil dig nu.
Oplysningerne er fortrolige.
Og det forbliver de, medmindre du beder os dele dem.
- Vil du tale om det? - Nej.
Jeg så mærkerne på din mave, snitsårene. De er ikke havets værk.
Når du vil tale om det, er vi her.
- Du er i sikkerhed. - Tak.
- Men hun var ikke i sikkerhed. - Nej.
Nej, det var hun ikke.
Hun blev forfulgt.
Der var en russer, Anton Velov ... Han ledte efter hende.
- Er de fra den sidste uge? - Alle, vi har fået.
Sendes lig ingen andre steder hen?
Et lig i vandet 65 kilometer herfra, ville det ende her.
Hun er derude.
Jeg kan mærke det.
Skal vi to køre en tur?
- Køre en tur? - Jeg vil vise dig noget.
DAGGRY
- Hvad sker der? Hvem er hun? - Ingen forstår hende.
Hun kom og begyndte bare at råbe.
Ring til politiet!
Ring ikke til politiet! Hun beder jer lade være!
Kan du forstå hende?
- Hendes kæreste har gjort det her. - Vil hun sige hans navn?
Hun tør ikke.
Han har venner i politiet Kontakter I dem, finder han hende.
Hun tror, hendes arm kan være brækket.
Katarina.
- Skal vi tale sammen? - Om hvad?
KVINDE FRYGTES DØD
- Tror du, det er mig? - Vi er alle på flugt fra noget.
Vi har alle gjort ting for at overleve.
Alle her har en fortid.
Din historie er din og kun din.
Vigtigst af alt tror jeg, at kvinden, der gik ud i havet, er død.
Hende, der kom op af vandet, har nye valg, en ny fremtid.
Og hende vil jeg hjælpe.
- Fik hun hjælp? - Hun kom sig og var tålmodig.
- Mens hun lagde en plan. - Det var under Sovjetunionens fald.
I Litauen har 93% stemt for uafhængighed af Sovjetunionen.
- Hun forrådte os. - Med Juntaen?
Ved at opildne til oprør.
Mange magtfulde folk ledte efter din mor.
Hun vidste, hun måtte forsvinde.
Hun forholdt sig afventede på herberget, indtil ...
Indtil hvad?
Skrid.
- Jeg beder dig. Du er fuld. - Hvad sagde du?
Klokken er mange, og du har drukket, så ...
Ud. Nu.
Jeg dræber dig, hvis du taler sådan, din dumme kælling.
Du skal udvise respekt for mig.
Jeg bad dig gå.
Rejs dig. Gå ind i seng.
Det her er aldrig sket. Du har ikke set mig.
Og du har ikke set ham ... Forstået?
DEN RUSSISKE AMBASSADE
30th Street Station klokken 17. Alene.
Mr. Ilya Koslov, vagtkontoret har fundet noget, der tilhører Dem.
Jeg er Ilya Koslov. De kaldte?
Mr. Koslov, vi fandt Deres taske.
- Nogen afleverede den heldigvis. - Hvor heldigt.
TWIN PINES MOTEL
- Jeg er alene. - Ingen skygger?
Katarina.
- Jeg troede, du var død. - Jeg er død.
Hvad laver vi her?
Sikrer, at jeg forbliver død.
Du skal vide, at din mor elskede dig.
Og min far? Elskede hun også ham?
Reddington var en opgave.
Så du var hendes føringsofficer.
Katarina var min protegé. Det troede jeg da.
Til jeg erfarede, at hun levede et hemmeligt liv.
En junta, der konspirerede mod Rusland.
- Affæren med Reddington ... - Din ordre.
Jeg bad hende gøre ham til afhopper, ikke føde hans barn.
Jeg ved ikke, om de elskede hinanden.
Men de elskede dig.
Og skændtes om mig ... Det var det, de gjorde, den aften jeg skød ham.
Reddington-imitatoren måtte vide, at han døde den aften.
I så fald vidste han også, at min mor forlod mig den aften.
Opfør dig nu pænt, min skat. Jeg elsker dig.
- Lås døren efter mig. - Hun var alene og bange.
Hun ville beskytte mig.
Hun var bange og ville beskytte dig.
Men hun var ikke alene.
Jeg fatter ikke, at du er i live.
- Hvordan tog aviserne fejl? - Det gjorde de ikke.
- Jeg ville dø. - Du kom tilbage.
- Du kendte til min plan. - Vi lægger en ny.
En med bare en lille chance for succes.
KGB ved, jeg forrådte dem.
Juntaen kender til min affære med en, hvis viden kan knuse dem.
Jeg og mine nærmeste er brændemærket.
Kollektiv skyld. Det tolererer jeg ikke.
- Det er det, jeg hader ved dig. - Det må du ikke sige.
Det er ikke personligt. Sådan mener moralske relativister -
- om enhver retskaffen reaktion på umulige odds.
Det vil kun glæde mig, hvis det lykkes os, hvilket det ikke vil.
- Os? - Vi svor hinanden evig hengivenhed.
- Vi var seks år. - Et løfte er et løfte.
Okay.
Det her vil kræve pas, kontanter, adgang og tid.
- Og hvad har vi? - Ingen af delene.
Ikke engang tid? Alle tror, du er død.
Der skete noget på herberget ...
En mand med en pistol. Velov vil høre om det.
Nyheden om min død vil narre de fleste ... men ikke Velov.
Den russiske kvinde. Hvor er hun?
Hvad taler du om?
Hun forsvandt samme aften som din kæreste.
Hvilken kvinde? Der var ingen kvinde.
Irina, du må forstå -
- at jeg kan gøre det her meget ubehageligt for dig.
Din kæreste er allerede forsvundet. Vil du også forsvinde?
Kvinden ... Russeren.
Beskriv hende for mig.
- Det var det rette, ikke? - Hvad var?
At hive ham ud og prøve at redde ham.
Jeg tænker meget på brandfolkene. Hvis vi havde efterladt ham -
- havde de fundet ham og måske reddet Raymonds liv.
Branden havde dræbt ham. Vi gjorde, hvad vi kunne, og fik ham ud.
- Og dog døde han. - Brillerne.
Held og lykke, Anna Croft.
Passagerer kan blive tilfældigt udvalgt til sikkerhedstjek.
- Det her er umuligt. - Undskyld, mor.
For det hele.
- Hvad foregår der? - Jeg er i fare.
Så det er du og papa også.
- Og Masha? - Hun er i sikkerhed.
Du må tage færgen til New London og så en bus til Boston.
- Hvad? Nej. - Ilya har tømt sin bankkonto.
Pengene er i kufferten. Du kan tage hen, hvor du vil.
- Jeg vil ingen steder. - Der er papirer.
Pas, sygesikringskort, alt, du får brug for.
- Til hvad? - Et nyt liv.
Katarina, fortæl mig om det.
Hvad foregår der? Hvad har du gjort?
Det, du vil høre om mig, er sandt.
Jeg vil forklare en dag, men lige nu må du tage med færgen.
Når du når frem, er du en anden.
Hvorfor? Jeg forstår det ikke.
Fordi jeg er forræder ... Og de vil tro, at du også er.
- De vil tro, du er på min side. - Jeg er på din side ... Altid.
- Jeg elsker dig, mor. - Vi boarder færgen til New London.
Færgen afgår om 15 minutter.
Hun er i sikkerhed.
- Og ude af mit liv. - Ja, indtil videre.
- For evigt. - Det ved du ikke.
Vi fandt hende før Velov.
Måske tog vi fejl. Måske er han ikke tæt på.
Køre videre. Det er ham.
Ham i den brune frakke er Velov.
- Hvordan? - Ham fra herberget.
- Jeg betalte med hans kort. - Værelset afslører intet.
Han ved, jeg lever, så han ved, hvor vi vil hen.
Hen til dig, ikke?
Hun tog hen til dig i Moskva.
MOSVKA I RUSLAND
- Jeg må tale med ham. - Velovs mænd anholder dig.
- Ikke hvis de ikke ser mig. - Vi må gå ind sammen.
Jeg klarer mig.
- Vend dig om. Langsomt. - Far, det er mig.
- Katarina? - Vil du skyde din datter?
- Nej, en forræder. - Jeg er ikke forræder.
- Du forrådte mig og landet. - Landet forrådte os.
Du lister ind som en tyv.
- De overvåger bygningen. - Selvfølgelig. På grund af dig.
Derfor må du af sted lige nu.
- Af sted? - Du må væk, før de anholder dig.
De? Jeg er på deres side.
Det vil de ikke tro på. Ikke efter det, jeg har gjort.
- De vil ikke mistænke mig. - Du har trænet mig. Det vil de.
- Ikke hvis jeg angiver dig. - Det ville du ikke gøre.
Du forrådte mig ... Hvad får dig til at tro, jeg ikke forråder dig?
Papa ...
Jeg har én pligt.
Ja ... og du vil gøre den.
- Kommandør. - Hun er her.
- Stak du hende? - Hvad havde du gjort?
Beskyttet mit barn.
Ikke her, i Rusland. Hun ringede fra Vnukovo Lufthavn for at forklare.
- Hun bad mig forstå. - Gør du det? Forstår?
Vi har kendt hinanden længe.
Så længe, at du ikke skal komme anstigende med gorillaer.
Vi skal mødes i lufthavnen. Jeg kan føre jer til hende.
- Det har du måske gjort. - Nej!
Katarina, de kommer!
Hænderne op. Nu.
Jeg har intet at miste.
Det har du da. Noget, der er dig ganske kært.
Vi samarbejdede ikke.
Smid den. Så kan du forklare Velov det.
- Lad være. Vi dør begge. - Jeg forrådte jer alle ligeligt.
Han ser ud til at være blevet forrådt i højere grad.
- Slipper du ham? - Ja, når du smider den.
- Han lyver. - Det ved jeg.
Ned på knæ.
Så køn. Sikke en skam.
Velov har bedt os skyde dig uden varsel.
- Dræb dem begge. - Papa.
Nej ... Vent.
Ilya.
- Længe siden. - Ligene må væk.
- Er du på hendes side? - Lige nu er vist alle på samme side.
Pas ... I er amerikanere.
Tag toget til Sankt Petersborg og så til Helsinki.
Mit aktiv på ambassaden vil sige god for jer og få jer sikkert til Zürich.
Hvad med dig? Jeg er her kun -
- for at sikre din forsvinden. Du kan ikke blive.
Jeg har en nødplan. En identitet, en destination.
Så du beskyttede dit barn. Dit hus i skoven.
- Hvad med Velov? - Lad mig om KGB.
Nej, du må væk. Du kan ikke komme tilbage.
- Når der er ro på ... - Moskva vil falde.
Det er kun et spørgsmål om tid. Du må væk.
Du opgav alt.
Dit land, dit liv. Du droppede alt for at beskytte din datter.
- Og mit barnebarn. - Du må aldrig se Masha.
Hun er væk. Jeg er væk. Du kan aldrig komme hertil igen.
Bare nå Helsinki.
- Hvad gjorde du? - Skaffede ligene af vejen.
Jeg rejste ud af landet og kom til Amerika.
For Katarina var det ikke så let.
De vil knuse ham.
Vi gjorde, hvad vi kunne. Vi bad ham rejse.
- Ikke papa. Raymond. - Reddington er død.
Det ved vi to, men Juntaen tror, han er på flugt.
At han er farlig. De vil miskreditere ham -
- for at underminere hans viden om dem.
- Det er kun en død mands ry. - Han havde kone og barn.
Hun er på alder med Masha.
Hun hedder Jennifer. De får at vide, at han var forræder.
- De vil ikke tro på det. - Han var mit aktiv.
Jeg har tilsneget mig hans viden i årevis.
Tror du ikke, vi havde en plan, hvis han opdagede det?
- Selvfølgelig. - Penge og skjulte konti.
Dokumenteret bestikkelse, pas og bankbokse.
Beviser på, at han delte sine hemmeligheder villigt.
- Kontrafaktisk historie. - De knuser ham.
Og de vil knuse os.
Og de helmer ikke, før det er gjort.
SANKT PETERSBORG I RUSLAND
Hvor er du? Hvad sker der? Har du hørt om Reddington?
- Sam, jeg må tale med hende. - Så kom og hent hende.
Sam, jeg beder dig.
- Du, det er din mor. - Mama?
- Hej, skat. Hvordan har du det? - Godt.
- Hvad laver du? - Tegner. Hvornår kommer du hjem?
Der går noget tid.
- Mor må arbejde. - Men jeg savner dig.
Jeg savner også dig ... Og jeg vil så gerne være hos dig.
Men i mellemtiden skal du vide ...
... at jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker dig, Masha. Uanset hvad vil mor altid elske dig.
- Farvel, skat. - Farvel, mama.
Hej. Hvad sker der? Fortæl mig det nu.
Pas godt på min pige, Sam.
Amerikansk søofficer savnet
... Reddington ... savnet ...
... ukendt.
Kateri...
Katarina! Stands ... Katarina.
Vi skulle finde en løsning. Her er den.
Du fandt mig her, vi sloges, og jeg faldt ned.
Som helt får du dit liv igen.
Jeg ved, hvordan vi begge får vores liv tilbage.
Vi undslipper Juntaen, KGB og USA, og ingen behøver dø.
Ingen ved, hvad der hændte Reddington. Det er et mysterie.
- Så vi giver dem svaret. - Hvad skal det sige?
Vil du lade mig forklare? Lad mig nu forklare.
Lad mig forklare.
Det er kløgtigt ... men absurd.
- Ingen ved, Reddington er død. - Det går aldrig.
- De vil tro, han er en forræder. - Fordi jeg snørede ham.
Ja, og hvis Reddington kan forsvinde sporløst -
- kan pengene, du snørede ham med, vel også forsvinde.
- Det er ikke så simpelt. - Jo.
- Kun Raymond har adgang til dem. - Hvor meget?
De banker er kendt for at hjælpe kriminelle, men ...
Svar mig nu bare. Hvor meget?
40 millioner.
Det er mere, end vi nogensinde for brug for -
- til at være et skridt foran KGB, Juntaen, amerikanerne.
Det var let at indsætte pengene.
Men Raymond må personligt møde op for at få adgang til dem.
Og da han døde i mine arme, er det ikke muligt.
Du forstår vist ikke, hvad jeg foreslår.
- Hvad foreslår du? - At jeg bliver Reddington.
Han overtog navnet på en, der ville blive stemplet som forræder.
Men hvordan?
- Det ville være umuligt. - Måske ikke.
Tænk, hvis Reddington levede og dukkede op i bankerne.
Men vi får brug for hjælp.
En læge som dr. Koehler måtte ændre hans ansigt.
Ikke kun ét besøg. Mange i løbet af et år.
Han skulle bruge kontonumre, koder, navne på bankansatte.
Og ikke kun fysiske detaljer.
Vi skal bruge personlige detaljer om, hvordan Raymond var -
- hans familie og arbejdsliv.
Han skulle bruge anekdoter, både sande og opdigtede.
Hvem kan bedre fortælle om det end kvinden, der udspionerede ham?
Elskede ham.
- Kvinden, der opfandt ham. - Hold op.
Jeg er med.
Det er en desperat om end dristig plan.
- Alt var på plads. - Han skulle bare påtage sig løgnen.
Bringe den til live ... og blive ham.
Men én ting giver ikke mening. Hvorfor gøre det?
For at beskytte dig.
De vil jagte dig.
- Du vil være på flugt for evigt. - Er det ikke det, vi er? På flugt?
Desuden ... skal jeg åbenbart minde dig om det igen.
Vi svor hinanden hengivenhed.
- Lov mig én ting. - Hvad som helst.
Hvis de fanger mig ... så tag dig af Masha.
Som var hun min egen.
Mr. Reddington, velkommen tilbage.
- Alt vel, hr.? - Jeg håber ikke, det vækker ubehag.
Jeg blev nødt til at ændre mit udseende.
- Jeg fik ballade med myndighederne. - Vi er kendt for diskretion.
- Vi prioriterer fortrolighed. - Tak, Simon.
Hvad kan vi hjælpe med i dag?
Hvor meget vil De have?
Vil De hæve det hele?
Vi er kede af at miste Dem som kunde. Husk os i fremtiden.
Ja, det virkede.
Nogle måneder efter jeg kom til USA -
- mødtes jeg med Katarina her ... på det fortov.
Hun gav mig en nøgle til boks 642.
Brevet ... Du hentede det her.
Der var også en nøgle til hendes mor.
Når hun kom op til overfladen, ville hun kontakte os.
Jeg fik den for 28 år siden.
I de 28 år er der ikke gået en uge, hvor jeg ikke har villet bruge den.
Jeg bad altid først og håbede på at finde noget fra hende.
Gjorde du så det?
Jeg så sidst min datter i det bakspejl -
- for knap 30 år siden.
Var Katarina i live, havde hun givet besked.
Men brevet fra februar ... Katarinas mor skrev det til hende.
En flaskepost kastet i havet af en mor på sit dødsleje.
Hun håbede desperat, at brevet ville nå frem til datteren, der var i live.
Jeg hentede det, fordi det aldrig ville ske.
Tak, fordi du fortalte mig det.
Gid jeg kunne fortælle en anden historie.
Du og min datter ... I er min eneste familie.
Jeg har ikke behandlet dig som et familiemedlem, selvom jeg ville.
Undskyld.
Må jeg møde hende? Din datter.
Du er hendes oldefar.
Jeg forventer, at hun bliver møgforkælet af dig.
Tak.
Efter lidt tid kom svaret:
"Det kan jeg ikke vurdere endnu."
Elizabeth? Hvad skylder vi æren?
Er det en trang til ovnbagt gås? Den ...
Det er ikke gåsen.
Jeg kender sandheden.
Din sande identitet. Jeg ved, hvem du er.
- Kig hen mod døren. - Jeg ...
- Kan du se Chuck? - Ja.
Hvem ser du ikke? Dembe. Ved du hvorfor?
Fordi din jagt på sandheden, min sandhed, ikke din -
- kostede mig mit venskab med ham.
I så fald beklager jeg.
Men det skal nok løse sig. Det ved jeg.
Især fordi I ikke behøver være uenige længere.
Jeg ved, du hedder Ilya ...
... og gjorde noget utroligt for at beskytte min mor.
For at beskytte mig.
- Hvem har fortalt dig det? - Dom.
Ham kender jeg også til, min morfar.
Jeg ved alt. I hvert fald faktaene.
- Jeg har så mange spørgsmål. - Ditto.
De kan vente. Undtaget ét.
Du blev den, du er, for at få pengene.
- Ved du det? - Ja, og det virkede.
Men jeg forstår ikke, hvad der skete bagefter.
Du blev til Reddington.
Men så forblev du Reddington ... Jeg forstår ikke hvorfor.
"Man er, som man er."
"Det kan ikke laves om."
Jeg glædede mig så meget, at jeg fløj hele den vej.
- Var det turen værd? - Det kommer an på én ting.
Er gåsen virkelig god?
Hvad tænkte du dog på?
Begynd nu ikke.
Du fandt på dette cirkusnummer. Det kostede mig min datter.
Og indtil nu mit barnebarn og mit oldebarn.
- Hvad fortalte du hende? - Hun ville jo finde ud af det.
Jeg fik de store træk. Jeg ved, hvem jeg er.
Jeg må vide, hvilke detaljer du har kastet ud i æteren.
Du må takke mig for at lægge alt det her bag dig.
Er det det, du tror? Jeg tror, du har gjort alt værre.
Så hvad har du sagt helt ordret?
Tekster: Natascha Tøsse www.sdimedia.com